The best movies with RETAiL subs from BiO Only at www.HoundDawgs.org
MANDAG
Jeg drømte noe nydelig.
Vi hadde to små barn.
Tvillinger.
Hvis du hadde to barn, ville du hatt tvillinger da?
Ja. Tvillinger.
Ja, hvorfor ikke?
En til hver.
Vi har mange fyrstikker i huset.
Vi har dem alltid for hånden.
Vi har mange fyrstikker i huset.
God morgen.
Vi har mange fyrstikker i huset.
Vi har dem alltid for hånden.
For tiden er yndlingsmerket vårt-
-Ohio Blue Tip,-
-men før foretrakk vi Diamond Brand.
-God morgen, Donny. -Klar til å kjøre, Paterson?
Ja.
Men du må da vite noe mer. Si det.
Hurricane Carter var en berømt bokser. Han bodde rett der borte.
Paterson, mann.
Og han så ut som Denzel Washington.
-Han ble sperra inne. -Hvorfor ble han sperra inne?
De sier han skjøt noen med hagle på en bar.
-Jeg vet han ikke gjorde det. -Men de slapp ham vel ut?
Mange år senere. Men jo.
-Tror du han skjøt noen? -Jeg vet ikke.
-Hva skal du være på Halloween? -Mor så et bilde på Instagram.
Det var barn som var skygger.
Så gikk de bort til andre barn og skremte dem.
-Et år var jeg togsurfer. -Kan man kjøpe det kostymet?
Nei, jeg laget det selv.
Kjærlighetsdikt.
Vi har mange fyrstikker i huset.
Vi har dem alltid for hånden. For tiden er yndlingsmerket vårt-
-Ohio Blue Tip,-
-men før foretrakk vi Diamond Brand.
Det var før-
-vi fant Ohio Blue Tip-fyrstikker.
Det er ypperlig pakkede-
-solide, små esker-
-med mørkeblå og lyseblå og hvit forside-
-påtrykt ord formet som en megafon,-
-som om den enda høyere skal rope ut til verden:
"Her er den vakreste fyrstikken-
-i hele verden.
Den 3,8 cm lange myke stikken av furutre-
-er kronet av et kornete, mørkt lilla hode,-
-så nøkternt og rasende-
-og alltid beredt til å blusse opp i flamme.
Den tenner kanskje en røyk for kvinnen du elsker for første gang.
Dante Alighieri.
Italiana.
Det er jo kakesalg i helgen.
Hvis mine cupcakes selger bra, kan det jo være et slags tegn.
Tegn på hva, skatt?
Drømmen min. Om mitt eget cupcake-bakeri.
Det ville vært fint.
-Takk for maten. -Velbekomme.
Disse har jeg laget selv. Hva syns du?
-Virkelig fine. -De er malt på.
Fint at alle sirklene er ulike.
Var smørbødet i matpakken okay?
-Ja. Et veldig godt smørbrød. -Godt å høre.
Fikk du skrevet litt?
Ja, det gjorde jeg.
Skatt, jeg syns virkelig du bør gjøre noe med de vakre diktene.
-De burde tilhøre verden. -Verden? Nå skremmer du meg.
Nei, jeg mener det, din store tufs.
Tror du dine vidunderlige føtter hjelper deg som bussjåfør?
Med å kjøre den digre maskinen?
Kanskje.
Er det noen som trenger at far går kveldstur med ham?
Husk at cupcakes kan gjøre oss rike.
Å? Det er jeg klar for.
Stopp.
Kom igjen, Marvin.
På plass.
Sitt.
Bli.
Takk.
Hei, Paterson. Du kommer på slaget.
-Hei, Doc. -Se hvem bikkja dro inn.
-Morn, Paterson. -Godt å se deg, Sam.
Jeg tror ikke du har hilst på broren min. Han bor i Philly.
Min bror, Dave.
-Gleder meg. -I like måte.
-Sam og Dave. -Far og mor elsket soul.
Så derfor.
Dave Prater fra Sam and Dave bodde faktisk her i Paterson.
-Ja. -De henger her på hedersveggen.
-Hyggelig å treffes. -I like måte.
Jaså, Paterson, min venn. Hvordan behandler livet deg?
-Kan ikke klage. Og du? -Samme gamle.
Du, Doc. Rutgers-kampen går nå. Kjøper du aldri tv her?
-Ikke faen. -Okay, jeg bare spurte.
-Jeg får skikkelig bank i dag. -Hvem spiller du mot?
Meg selv.
TIRSDAG
Kald.
Du er vakker.
Jeg drømte at vi var i oldtidens Persia.
Og du red på en elefant.
-En stor sølvelefant. -En sølvelefant?
Du var virkelig vakker.
Hadde de elefanter i oldtidens Persia?
Jeg tror ikke det. I hvert fall ikke av sølv.
"Her er den vakreste fyrstikken i hele verden.
Så nøktern og rasende og alltid beredt til å blusse opp i flamme.
Den tenner kanskje en røyk for kvinnen du elsker for første gang.
Og etterpå var ikke noe som før.
Alt dette vil vi gi deg."
Det er det dere ga meg. Jeg blir sigaretten,-
-og du fyrstikken, eller jeg fyrstikken,-
-og du sigaretten, flammende av kyss-
-som gløder opp til himmels.
-God morgen, Donny. -Klar til å kjøre, Paterson?
-Alt i orden? -Egentlig ikke, når du først spør.
Ungen må ha regulering. Girkassa på bilen må fikses.
Kona vil til Florida, men jeg ligger etter med boliglånet.
Min onkel i India trenger penger for å gifte bort niesen min.
Alt på en gang, kamerat. Og du?
-Jeg har det fint. -Ha en fin dag.
-I like måte. -Jo takk. Tviler på det.
Vet du, den søte lille brunetten fra bakeriet?
-Ja, hun er skikkelig fin. -Vi bor i samme kvartal.
Jeg kom hjem fra jobb forleden. Jeg var sliten og tok en øl,-
-og så banker det på døra. Jeg åpner, vet du, og der er hun.
Skikkelig dolla opp. Råfin.
-Hva skjedde? -Vi bare prata, der i døra.
Hun lo mye. Med full øyekontakt.
-Hun ville være sammen. -Hva skjedde?
Vi hadde en hyggelig prat,-
-men jeg var sliten og hadde ikke dusjet, så hun gikk igjen.
-Gikk hun igjen? -Ja.
Jeg visste hva hun ville ha.
Ja, klart det, Jimmy. Damene er helt ustyrlige.
Ja. Helt ustyrlige.
Jeg opplevde det samme forrige uke.
Jeg var på grillfest hos Larry på søndag.
-Hadde Larry grillfest? -Ja.
Jeg sto ute på terrassen, og jeg hadde spist masse, og tok en øl.
Kjenner du den blondinen, venninnen til Rita, Larrys kjæreste?
-Jeg kjenner ikke Rita. -Hun er rålekker.
Skikkelig veldreid. Rene dyret.
Hun kommer bort, og spør hva jeg skal etterpå.
Så prater vi litt, og hun flørtet virkelig med meg.
Så drakk jeg opp ølen min, men jeg skulle tidlig på jobb ...
-Så du stakk? -Ja.
Men det var greit.
Jeg visste jo hva hun var ute etter.
Og jeg fikk nummeret hennes.
-Har du ringt henne? -Nei, ikke ennå, nei.
Jeg hadde tenkt å vente et par dager.
-Men jeg burde jo ringe henne. -Ja.
-Skal du jobbe sent i kveld? -Ja. Jeg trenger pengene.
Enda en.
Som barn lærer du at det er tre dimensjoner:
Høyde, bredde og dybde.
Som en skoeske.
Senere hører du at det finnes en fjerde dimensjon:
Tid. Hm.
Så er det noen som sier at det kan være fem, seks, syv ...
-Går det bra her nede, skatt? -Ja.
Jeg er ferdig for i dag.
Du, vi har to viktige ting å drøfte før du og Marvin går tur.
-Okay. To viktige ting. -En handler om deg og en om meg.
Det ene er skrivingen din, og du vet hva det er.
Kan du ikke ta kopi av dem, vær så snill?
Jeg vet at diktene dine er virkelig gode.
En dag vil du kanskje la verden lese dem.
-Laura, jeg ... -Nei. Se meg i øynene.
Se meg i øynene.
Du er en stor dikter.
Alle diktene dine står i en notisbok. Din hemmelige notisbok.
-Min hemmelige notisbok. Ja. -Kan du gå ned og ta en kopi?
Vær så snill?
Det tar ti minutter å ta en kopi av hele den hemmelige notisboka.
-Det tar litt mer enn det. -Okay. 15-20 minutter.
Jeg kan gjøre det for deg. Jeg har bedt om dette i et år.
Ja, det har du.
Kanskje jeg kan gjøre det nå i helgen.
Lover du?
-Ja, okay. -Takk. Nå ble jeg lettet.
Hva var det med deg?
Det er ikke like viktig som det,-
-men jeg har tenkt på musikk i det siste,-
-og så så jeg en gitar på YouTube, som Esteban demonstrerer.
Den er svart og hvit, de kaller den Harlekin.
Og den er så fantastisk at jeg tror jeg må lære å spille gitar.
Og du får med leksjoner, dvd'er og instruksjoner.
Så da kunne jeg spilt i vei og oppfylt drømmen min.
-Hvilken drøm var det? -Ikke vær dum.
Å bli countrysanger. Kanskje en stjerne, til og med,-
-som en av de store. Tammy Wynette eller Patsy Cline.
Og så kan jeg gå i svart og hvitt, og ha min egen stil.
Jeg har en sterk, visuell stil, som du vet.
Ja, det har du.
Helt klart.
-Må du ha den gitaren? -Ja.
Det er jo viktig å lære nye ting etterhvert som man blir eldre.
Og med musikk vet man aldri hvor det ender.
Og det er bare et par hundre dollar.
Jeg vet den er dyr, men vi kan kjøpe på nedbetaling.
Og det er gratis forsendelse.
-Et par hundre dollar? -Med leksjoner og lærebøker.
Og en tuner og ekstra strenger. Og gitarkasse og alt.
Kanskje du kan ...
Kanskje du kan bli countrysanger en dag. Det ville ikke overrasket.
Takk, skatt. Takk. Jeg elsker deg.
Og jeg elsker deg også, kjekken. Jeg elsker deg også, kjekken.
Hvem skal ut og gå tur med far? Hvem er flink bisk som skal gå tur?
Skal Marvin gå tur med far? Ja. Hvem skal gå tur med far?
Flink bisk. Flink bisk.
Du. Få to ord med deg.
Ikke sant det er en engelsk bulldog?
-Jo. -Var det jeg sa.
De er skikkelig poppis nå. De er jævlig dyre, hva?
-Dyre i kosten, ja. -Hør på han, 'a.
Skjønner. Men sånne hunder, de blir nappa.
Hundenappa. Skjønner du hva jeg sier, G?
Hører dere lille hunden?
Hundenappa? Noe å glede seg til, det.
Greit, sjef. Pass på deg selv. Og lås fast hunden. Gata er en jungel.
Nå låser jeg deg fast, Marvin.
Okay, Marvin. Ikke bli hundenappa.
Paterson, jeg har noe snodig. Kanskje det passer på veggen.
-Kanskje. -Hva er det?
-Kjenner du fyren? Iggy Pop? -Ja. Iggy and the Stooges.
"Ungpikeklubb i Paterson, New Jersey-
-kårer sangeren Iggy Pop til verdens mest sexy mann."
"Juni 1970." -Skal det på veggen?
-Hvorfor ikke? Det er jo Paterson. -Greit.
Iggy Pop på veggen.
Hvem er han med gitaren ved siden av Uncle Floyd?
Der fikk jeg deg endelig. Det er Uncle Floyd Vivinos lillebror Jimmy.
-Han spiller for Conan O'Brien. -Det går etter min leggetid.
-Hei, Marie. En ingefærøl til? -Takk, Doc.
-Du kjenner Paterson, hva? -Ikke egentlig.
-Men vi har sett hverandre. Hei. -Hei, Marie.
-Du kjører buss, hva? -Ja, det gjør jeg.
Heter du virkelig Paterson, eller er det et kallenavn?
Nei, jeg heter faktisk det.
Det er litt sprøtt.
Faen ...
-Har Everett stadig ikke fatta det? -Ikke ennå, det fehuet.
Det har vært slutt i to uker. Hva skal jeg gjøre?
-Skatt, jeg må snakke med deg. -Nei.
-Kan vi ikke bare snakke litt? -Nei, vi har snakket nok, Everett.
Vær så snill?
-Hei, Paterson. -Hei, Everett.
Takk, Doc.
Hva ville du gjort?
Du elsker noen mer enn noe annet i hele verden.
Du forguder henne. Du vil ikke leve uten henne.
Og hun sier hun ikke vil ha deg.
Du er bare ...
... dritt.
Fy fader ... Du skulle vært skuespiller.
Jeg er skuespiller.
Ja, det er veldig morsomt. En mann som dør av hjertesorg.
Skikkelig festlig.
Nei. Vi føler med deg.
Ta en drink til, Everett. På huset.
Takk.
ONSDAG
God morgen.
Har du stått opp?
Enda en.
Som barn lærer du at det er tre dimensjoner:
Høyde, bredde og dybde.
Som en skoeske.
Senere hører du at det finnes en fjerde dimensjon: Tid.
Hm.
Så sier noen at det kan være fem, seks, syv ...
Jeg skulker jobben. Tar en øl på baren.
Jeg ser ned på glasset, og er glad.
Dikt.
Jeg er hjemme. Det er fint ute:
Varmt. Sol på kald snø.
Første vårdag.
Eller vinterens siste.
Beina mine løper opp trappen og ut døren.
Min øvre halvdel skriver her inne.
-Hei, skatt. -Hei, vennen.
-Jeg maler. -Hei, Marvin.
Jeg ser det.
Hva syns du?
Gjør det ikke alt mer interessant?
-Jo, veldig interessant. -Hvordan var dagen?
Som vanlig.
-Fikk du skrevet noe? -Ja, litt.
Jeg arbeider på et dikt til deg.
Et kjærlighetsdikt?
Ja, når det er til deg, er det vel et kjærlighetsdikt.
Inspirasjonen kommer fra Ohio Blue Tip-fyrstikkene våre.
Virkelig? Skriver du at bokstavene har form som en megafon?
Ja, faktisk.
Så vakkert. Jeg gleder meg til å lese det når det er ferdig.
Jeg har malt nye dusjforheng også. Du burde se dem.
Ja.
Vet du hva mer jeg har gjort?
-Laget en særegen kjøkkenhage? -Nei, det må du gjøre om våren.
Nei, jeg har bestilt gaven min fra deg.
-Gave fra meg? -Gitaren. Estebans harlekin-modell.
Jeg er så spent. Den kommer om to dager.
-Men jeg traff ikke Esteban selv. -Han har sikkert mye å gjøre.
Ikke gjør narr av meg. Se opp. Her kommer jeg, Nashville.
-Se opp, Nashville. -Jeg lager middag.
-Vi skal ha noe nytt. -Hva da?
Quinoa. En slags gryn. Litt som couscous.
Jeg har lest at det stammer fra inkaene. Det er veldig sunt.
Vi skal ha quinoa, Marvin.
De kaller meg Paul Laurence Dunbar.
De kaller meg Paul Laurence Dunbar. Jeg bærer maske.
Ingen aner ingenting. Ingen aner, ingen ting.
De kaller meg Paul Laurence Dunbar.
Hva glor du på, Pugsley?
Og jeg tipper det er manneklampen din.
Veldig interessant, det der.
Det er ikke helt ferdig ennå. Jeg prøver å finne ut-
-hvordan jeg skal få det ut. Men takk. Det setter jeg pris på.
Laboratoriet ditt?
Når inspirasjonen treffer, er det her det skjer.
Lykke til. Takk.
Takk.
Ses, jåla.
Fred.
Kall meg Paul Laurence Dunbar.
Javel. Sitt.
Så kommer han tilbake med ei rifle.
Bjørnen prikker ham på skuldera, slår vekk geværet, og gjør det igjen.
Så han sitter der sånn, hva driver den bjørnen med?
Så går han tilbake og henter en bazooka.
Han tar bazookaen på skulderen og går ut igjen.
Bjørnen prikker ham på skulderen og sier ...
TORSDAG
Jeg liker hvordan du lukter når du kommer hjem.
Hva lukter jeg?
Det lukter en anelse ...
... øl.
-Hvordan uttaler du navnet? -Gaetano Bresci.
Han var med på å starte en anarkistavis her i Paterson.
Den var på italiensk og het La Questione sociale.
-La Questione sociale. -Ja.
Han var født i Italia, men bodde her. Han var vever.
En anarkistisk vever. Det var i 1890-åra.
På den tiden sultet folk i Italia. Når de demonstrerte,-
-lot en general åpne ild med gevær og kanoner.
Og det ble selvfølgelig en blodig massakre. 100 døde.
-Var Gaetano Bresci der? -Nei, han var her i Paterson.
Da han hørte at kong Umberto I av Italia-
-ga generalen en medalje for å forsvare kongehuset hans,-
-reiste Gaetano Bresci til Italia og skjøt Umberto I fire ganger.
-Drepte de Bresci? -Nei, han ble stilt for retten.
Han hadde en berømt anarkist som advokat,-
-men siden det ikke var dødsstraff i Italia da,-
-og ikke nå heller, da kan man ikke være med i EU ...
-Ja, ikke som her borte. -Ja.
De sendte Bresci til en fengselsøy sammen med de andre anarkistene.
Et år senere ble han funnet død på cella.
-Var det mord? -Ja. Sannsynligvis vaktene.
Han kan også ha begått selvmord.
Gaetano Bresci.
Tror du at det fortsatt fins anarkister her i Paterson?
Andre enn oss? Neppe.
-Når skal du på forelesning? -Klokken ti.
-Skal vi ta en kopp kaffe? -Gjerne.
Skjær.
Når jeg våkner før deg, og du snur deg inn mot meg-
-med ansiktet på puten og håret spredt ut,-
-så tar jeg en sjanse og stirrer på deg,-
-betatt av kjærlighet, redd for at du åpner øynene-
-og får skremt vettet av deg.
Men kanskje, med vettet der ute,-
-kan du se hvor mye brystet og hodet mitt imploderer for deg.
Stemmene deres sitter fast der inne, som ufødte barn,-
-som frykter at de aldri vil se dagens lys.
Blått som regn, grått, er det matte skjæret fra åpningen i muren.
Jeg knytter skoene-
-og går ned for å sette på kaffen.
-Ferdig oppvarmet, Donny. -Ferdig utslitt, si.
-Går det bra? -Siden du spør, så nei.
Svigermor flytter hjem til oss. Katten har fått kattesukkersyke,-
-og medisinen er veldig dyr, og datteren min spiller fiolin nå.
Lyden driver meg til vanvidd. Hva kan jeg si, Paterson?
-Det var leit. -Det er byrden jeg må bære.
Javel.
Ses i morgen.
Unnskyld? Har du det bra her helt alene?
Jada. Jeg venter bare på moren og søsteren min.
Hun er oppe i den bygningen der.
Er det greit at jeg sitter her til moren din kommer?
-Okay. -Ja?
-Er du bussjåfør? -Ja.
Har du kjørt en sånn trekkspillbuss?
-Leddbuss. -Leddbuss.
Trekkspill. Nei, jeg kjører bare vanlig buss.
-Har du kjørt brannbil? -Nei, bare buss og bil.
Jeg har kjørt lastebil et par ganger,-
-men det er det hele.
-Er du interessert i dikt? -Ja, faktisk, litt.
Jaså? Jeg skriver dikt. Jeg har dem i notisboken min.
-En hemmelig notisbok. -Så du er dikter.
-Ja. -Så flott.
-Har du lyst til å høre et? -Ja, klart det.
-Men det rimer ikke. -Jeg liker dem best uten rim.
Jeg også.
Det her heter "Vann fall". Men i to ord, altså. Sånn.
"Vann fall". Okay.
Okay. "Vann fall".
"Vann faller fra luften i år. Det faller som hår,-
-som faller ned over skuldrene til en liten pike.
Vann faller og lager pytter på asfalten.
Skitne speil med skyer og bygninger i.
Det faller på taket hjemme, det faller på mor-
-og på håret mitt.
Folk flest kaller det regn."
Det var et vakkert dikt.
-Liker du det? -Ja. Jeg syns det er vakkert.
-"Vann fall". Takk. -Det rimer ikke helt.
Nei, men de første to linjene gjør, på en fin måte,-
-og det er noen fine innrim.
Innrim.
Mor er ferdig.
-Og søsteren min. Vi er tvillinger. -Tvillinger.
Gleder meg.
I like måte. Fint å møte en ekte dikter.
-Liker du Emily Dickinson? -Hun er en av yndlingsdikterne mine.
Stilig. En bussjåfør som liker Emily Dickinson.
Vann faller fra luften i år.
Det faller som hår-
-som faller over skuldrene til en liten pike.
Jeg er så spent på å høre hva du syns.
Basilikum. Jeg dyrker den i vinduskarmen.
-Skal vi ha pai til middag? -Ja. En middagspai.
-Hva tror du er inni? -Inni den hemmelige paien?
-Jeg vet ikke. Fisk? -Nei, ikke fisk, dummen.
-Skal jeg si det? -Ja.
Cheddar og rosenkål.
-Virkelig? -Ja. Innbakt i pai.
Høres det ikke herlig ut?
Du er glad i rosenkål, og i cheddar.
Ja, det er jeg. Det lyder ... veldig originalt.
-Fant du en ny oppskrift? -Jeg fant den på selv.
Min hemmelige pai.
Jeg laget en liten en til Marvin. Han likte den visst.
-Hemmelig pai. -Så fint at du liker den, skatt.
Apropos hemmelig, så vil jeg si deg noe angående notisboken din.
Hva da?
Kjenner du den italienske dikteren Petrarc? Er det det han heter?
Petrarca. Han perfeksjonerte sonetten.
En av hans tidlige diktsamlinger het "Den hemmelige boken", som din.
Det visste jeg ikke. Snublet du over det på nettet?
Og han skrev kjærlighetsdikt til en vakker pike som het ...
-Laura. -Det stemmer.
Du har mye til felles med andre store, berømte diktere.
Liker du at det henger der? Fossen. Yndlingsstedet ditt.
-Jeg er ikke helt sikker. -Det passer fint der.
Husk at du lovte å ta kopier av diktene dine i helgen.
-Ja, så snart jeg har tid. -Du lovte å gjøre det denne helgen.
Jeg skal det. Jeg lovte det.
Kan du lese noe for meg? Et par linjer fra kjærlighetsdiktet?
Jeg kan gi deg et par linjer jeg ikke har skrevet.
Er de skrevet av din helt Carlo William Carlos?
-William Carlos Williams. -Jada. Jeg ertet deg.
Nei, det er et dikt skrevet av en pike jeg traff.
-En pike du traff? -Ja, altså en liten pike på ti år.
Tok hun bussen?
Nei, jeg traff henne på vei hjem, ved de gamle fabrikkene.
Hun ventet på moren og søsteren,-
-og jeg så at hun hadde en notisbok med dikt.
-Hun leste et for meg. -Fra sin egen hemmelige notisbok?
Ja, akkurat. Bildet av fossen fikk meg til å tenke på det.
Jeg kan bare huske begynnelsen. "Vann faller fra luften i år.
Det faller som hår-
-som faller ned over skuldrene til en liten pike."
Nydelig. Nesten som et av dine.
-Hadde hun langt hår? -Ja, det hadde hun.
Hva er alt melet og sånn til?
Til cupcakes.
Jeg har vakt i kakeboden på jord til bord-markedet.
Jeg kom på det i morges. "Å gud, det er i overmorgen."
Jeg må lage så mange cupcakes.
-Liker du ikke paien din? -Jo da.
Vår egen Romeo og Julie. Eller kanskje Antonius og Kleopatra.
Apropos Romeo og Julie. Abbott og Costello.
Lou Costello må være den største kjendisen fra Paterson.
Ja, sikkert. Vi har en statue av ham, og han har sin egen park.
Alexander Hamilton har en statue,-
-og flere andre har statuer, men ikke sin egen park.
Ikke engang Fetty Wap har en park.
Lou Costello.
-Lurer på hvor Bud Abbott ble født? -Det vet jeg.
Også i Jersey. Asbury Park, kanskje i 1895.
-Visste du det? -Jeg vet masse om masse.
-Og om Lou Costello. -Hvem er på første?
Hvem er på første? Hva er på andre.
-Jeg vet ikke er på tredje. -Vent. Hvem er på første?
Hvem er på første?
Hvem er på første? Jeg skal si deg hvem som er på første,-
-og hva som er på andre også, men det vil du ikke vite.
-Jeg kan forklare dette, skatt. -Nei, la meg forklare.
Det er sparepengene mine.
Det er penger jeg har spart så jeg kan få ordnet håret mitt,-
-før vi skal i din nieses bryllup.
-Det er mine penger. Mine. -Jeg lover at du får dem igjen.
Du får dem igjen etter sjakkstevnet i helgen.
Sjakkstevne? Sjakkstevne?
Doc, jeg slår deg sjakkmatt hvis jeg ikke får igjen pengene.
Nei ...
Alt i orden, Doc?
Paterson, har du fortsatt ikke mobil?
Nei, jeg vil ikke ha. Som å gå med hundelenke.
-Hva med din bedre halvdel? -Hun har en, ja.
-Og en laptop og en iPad. -Syns hun ikke du skal ha en?
Nei.
Nei, det er greit for henne.
Hun forstår meg virkelig.
Du er heldig.
-Du hører ikke på meg. -Vennskapet vårt kan utvikle seg.
Jeg vil ikke ha den utviklingen.
Doc, hva har Abbott og Costello med Romeo og Julie å gjøre?
-Vent. Vær så snill? -Everett.
Jeg vil heller falle død om.
-Er det noe vi kan gjøre? -Nei.
Jeg sier alltid: Ikke prøve å forandre ting.
Det bare gjør alt verre.
FREDAG
-God morgen. -God morgen.
Du har sovet lenge. Den magiske lydløse klokka di vekket deg ikke.
Ja, det ble litt sent i dag.
Noen dager er det bare en del som ikke vil stå opp.
-Har du det sånn av og til? -Ja, i dag.
Du store. Jeg har så mye jeg må rekke.
Det er litt teit, men jeg gleder meg til det nye jord til bord-marked.
Hvis jeg får avsetning på baksten-
-kan jeg være på vei til å ha en vellykket bedrift.
Det ville vært fantastisk, skatt.
Og vet du hva mer? Gitaren min kommer i dag.
Min Harlekin-gitar rett fra Esteban.
Leverer Esteban den selv?
Hvem vet?
Lukter godt.
Jeg liker teknikken din.
Løpet.
Jeg passerer gjennom-
-billioner av molekyler-
-som viker unna for å gjøre plass til meg.
På begge sider-
-blir enda flere billioner-
-akkurat der de er.
Vidusviskerbladene begynner å gnisle.
Regnet stanset. Jeg stanser.
-Morn, Donny. Går det bra? -Ikke egentlig.
Det er ikke engang noe å fortelle.
Jeg passerer gjennom billioner av molekyler-
-som viker unna for å gjøre plass til meg.
På begge sider blir enda flere billioner-
-akkurat der de er.
Vidusviskerbladene begynner å gnisle.
Regnet stanset. Jeg stanser.
På hjørnet holder en gutt i gul regnfrakk moren i hånden.
Jeg tror det er best vi trekker unna bussen.
Den tar ikke fyr, vel? Den kunne eksplodere.
Nei, frue, det er bare litt strømproblemer.
Hva skjer med oss nå? Er vi strandet her?
Nei, snart kommer det en annen buss og henter oss.
Jeg tror vi samler oss der borte. Takk.
Okay, folkens. Hold dere hos de andre passasjerene.
-Gikk den tom for bensin? -Nei, det er masse bensin.
-Det er et strømproblem. -Sikkert sabotasje.
Vi går hit. Vi blir hentet av en annen buss snart.
Igjen, beklager bryderiet.
Jeg tror det er best vi venter her litt,-
-og nå ringer jeg etter en annen buss.
-Har du ikke smarttelefon? -Nei, det har jeg ikke.
-Vil du bruke min telefon? -Ja, hvis det er greit. Takk.
Hva skjer med denne bussen?
Det kommer en stor kranbil og sleper den på verksted.
Tusen takk. Jeg går bort hit. Unnskyld igjen.
Hei, det er Paterson på linje 23. Jeg har et problem.
Overraskelse!
Sett deg ned litt, skatt, og hør på dette.
Okay.
Det er så langt jeg kom i dag.
Men ganske imponerende for en som aldri har spilt gitar før.
-Veldig. Har du lært alt det i dag? -Ja, fra instruksjons-dvd'ene.
Og jeg har bakt hele dagen også.
-Jeg er veldig imponert. -Er den ikke fin?
Jo. Dere er som skapt for hverandre.
-Hva het den igjen? Narren? -Nei, Harlekin.
Og takk, elskede.
Du ser litt trøtt ut.
Og du kommer sent hjem. Har du hatt en grei dag?
-Ja, til bussen brøt sammen. -Å? Var det farlig?
Nei, den bare døde stille og rolig. Det var et strømproblem.
Et strømproblem? Kunne den ha eksplodert?
Nei, det er bare en gammel buss.
De burde gi deres beste sjåfør, som også er dikter, en ny buss.
Paterson by? Det gjør de ikke.
Jeg er bare glad for at du er okay.
Kanskje du skulle hatt en smarttelefon.
Jeg vil ikke ha en. Verden fungerte fint før de fantes.
Ja, skatt, men noen ganger gjør de livet lettere.
Skatt, kjøkkenet er rotete fordi jeg baker.
Skal vi bestille pizza?
-Pizza er greit for meg. -Fint.
Da kan jeg øve litt til når du og Marvin går tur.
Jeg vil lære hele sangen. Minst.
Harlekin.
Sendte de en mekaniker, eller kom det kranbil?
Den ble hentet av en kranbil, og så sendte de en ny buss.
Det kunne vært mye verre. Den kunne ha eksplodert.
Hvis du ikke har planer i morgen, så er det Bondens Marked.
Og jeg vet at de selger fantastiske cupcakes.
I morgen er det lørdag. Jeg skal på sjakkturnering i Camden.
-Okay. Lykke til. -Takk.
-Hei, karer. -Hei, Marie.
-Hvordan går det med Romeo? -Everett, vennligst ...
Og det går ikke. Det er omtrent mer drama nå.
Med strek under drama.
Hvor godt kjenner du ham egentlig?
Vi har kjent hverandre siden vi var små, og jeg er glad i ham,-
-men det var en feil at vi ble kjærester. Tydeligvis.
Han må bare få spilt ut rollen sin.
Han trenger alltid litt drama, men så kommer han over det.
-Han gjør vel ikke noe galt? -Alt han gjør er galt.
Snakk om sola ...
-Skatt, kan vi snakke sammen? -Kan du ikke bare glemme meg?
-Jeg er forelsket i deg. -Du kan ikke få meg.
Neivel.
Javel.
Javel, ingen rører seg!
Hvis ikke jeg kan få deg, skal ingen få deg.
-Everett, ikke mer galskap nå. -Galskap?
Vil du se galskap? Jeg skal vise dere galskap.
Snedig grep, Paterson.
Ditt kjøtthue.
Kommer her og tømmer baren. Jeg burde tuppe den svarte ræva di.
Uten kjærlighet,-
-da er det jo ikke vits i noe ...?
Takk, Paterson. Det var veldig heroisk.
Ja, jøss. Javel. Jeg vet ikke.
Uten deg hadde den sprø tufsen drept seg med en bit skum.
LØRDAG
God morgen.
-Hva er klokka? -Det er lørdag morgen, skatt.
-Du var ute til sent i går. -Ja.
Det skjedde ...
... noe på baren.
Noe på baren? Hva skjedde?
En fyr med pistol. Jeg trodde den var ekte.
-Og han truet en jente. -Å gud, truet han en jente?
Og med å skyte seg selv, fordi han er forelsket i henne.
Ganske komplisert. Jeg prøvde å stoppe ham og slo vekk pistolen.
Det viste seg å være en lekepistol.
-Men den så ekte ut. -Å, skatt. Så skummelt.
Og du var så heroisk.
Jeg sa jo at det stedet kunne være farlig.
Alle kan gå rett inn med en hagle, eller noe.
-Forstår du hva jeg mener? -Ja. Men det var en lekepistol.
-Hvorfor har du stått opp alt? -Det er lørdag.
Jeg skal på markedet med cupcakes.
-Husker du ikke det? -Nå gjør jeg det.
Det lukter cupcakes.
Jeg kjenner fortsatt et streif av øl.
-Det ser fantastisk ut, skatt. -Takk.
Takk.
Hvem sitter på fars stol? Hvem sitter på fars stol?
-William Carlos Williams? -Nei. Carlo William Carlos.
Vil du lese det diktet jeg er så glad i?
"Bare nevner det"? Skal bli.
"Bare nevner det".
"Jeg har spist plommene som lå i kjøleskapet,-
-som du sikkert hadde spart til frokost.
Tilgi meg. De var deilige.
Så søte og så kalde."
-Jeg elsker det diktet. -Ja, det er et godt dikt.
Noen av dine er like gode.
-Husk hva du lovte. -Det lovte jeg.
Jeg får komme meg avgårde. Legger du resten i eskene?
Klart det.
-Okay. Her er de siste. -Takk.
De ser gode ut når de er der alle sammen.
Jeg er så spent.
Det går nok fint, hvis du kjører seint.
Det skal jeg.
-Tar du ham ikke med? -Det går ikke, skatt.
Kanskje du kan gå tur med ham senere.
-Jeg elsker deg. -Jeg elsker deg.
Kom igjen, Marvin.
Marvin, kan vi stoppe her et øyeblikk?
Elskling.
Min lille elskling.
Jeg liker å tenke på andre jenter noen ganger.
Men sant å si,-
-hvis du noen gang gikk fra meg,-
-så ville jeg revet ut hjertet mitt-
-og aldri satt det inn igjen.
Det kommer aldri til å være en som deg.
Så flaut.
-Skatt? -Her nede.
-Hvordan gikk det? -Skatt, jeg er så glad.
Det er utrolig. Jeg har tjent 286 dollar.
Kakene var en storselger. Alle snakker om dem.
-Så fantastisk. -Marvin.
286 kontant på labben, skatt.
Jeg vet det ikke er store greiene, men jeg er stolt av meg selv.
-Og det burde du være. -Kan vi feire?
-Klart det. Hva vil du gjøre? -For det første, jeg spanderer.
Jeg vil gå ut og spise, og gå på kino.
Det er så lenge siden vi har vært på kino.
Det har du rett i. Hva syns du vi skal se?
Kinoen ved storsenteret viser gamle skrekkfilmer på lørdager.
Fint.
-Jeg skifter og gjør meg klar. -Jeg er veldig stolt av deg.
Og du, min lille mann, du må bli her og vokte slottet.
Skal jeg skifte skjorte, skatt?
Det ville vært fint.
Dette er så gøy.
Som å leve i det 20. århundre.
-Dette er mr. Parker, Lota. -God dag.
-Ikke vær redd. -God dag.
Mr. Parker kommer langveis fra. Hun er ren polynesier.
Den eneste kvinnen på øya.
Jeg skal la dere ungdommer være alene. Jeg må arbeide.
Vil du sitte?
Kommer du fra havet?
Tre dager på en kantret livbåt.
-Reiser du? -I morgen tidlig.
Gid du ikke ville reise.
Det er snilt av deg, men jeg må.
-Kommer du tilbake? -Jeg vet ikke.
Hvorfor er du den eneste kvinnen her?
Har dr. Moreau brakt deg hit?
Beklager om jeg spør for mye.
Fort!
Ut!
De dissekerer et menneske! Skjærer opp en levende mann!
Nå vet jeg hva hans innfødte egentlig er: hans ofre.
Så herlig at den var i svart-hvitt.
Ja. Jeg har ikke sett en svart-hvitt film på lenge.
Den beste scenen var da helten kysset panterpiken.
Du ser ut som henne. Dere kunne vært tvillinger.
-Takk for middag og kino. -Bare hyggelig.
Vi burde gjøre det hver helg.
Nå som du er dronningen av cupcakes her i Paterson.
Dronningen av cupcakes i Paterson.
-Så herlig. -Takk.
Hva har skjedd? Marvin?
Marvin, har du gjort dette?
Herregud. Det ...
Det er notisboken din.
Hva er det?
Diktene dine.
Skatt, jeg er så lei for det.
Jeg vet ikke hva jeg skal si.
Vanligvis har du notisboken nede i kjelleren.
Jeg har vel lagt den igjen her oppe på sofaen.
Den dumme hunden.
Han må ut i garasjen.
SØNDAG
Det er så tidlig. Det er søndag.
Kom og legg deg igjen.
-Vær så snill, skatt? -Jeg skal det, skatt.
Bare sov, du.
TIDLIGE DIKT WILLIAM CARLOS WILLIAMS
Jeg liker deg ikke, Marvin.
-Marvin, ut i garasjen. -Det er greit. Jeg slapp ham inn.
Nei. Han skal ut igjen. Kom igjen, Marvin.
Nei. Du blir der ute.
Gid du hadde lest noen av de nyeste diktene dine for meg.
-Da kunne jeg kanskje husket dem. -Det er greit.
Det var bare ord.
Skrevet i vann.
Skatt, jeg er så lei for det.
Jeg tok vare på alle bitene.
Kanskje kan man samle dem igjen, på en måte.
Kanskje med et dataprogram, eller noe.
Er det noe jeg kan gjøre for å oppmuntre deg?
Skal jeg spille den sangen jeg øver på?
Nei, det går bra. Takk for tilbudet, men ikke akkurat nå, okay?
Kanskje du helst vil være i fred. Skal jeg gå ut en tur?
Nei, det går bra.
Kanskje jeg stikker ut.
Går en tur.
-Paterson. Det er deg. -Hei, Everett.
Jeg beklager det her om kvelden. Jeg var helt fra meg.
Ja.
Det er greit. Går det bedre nå?
Ja. Det gjør vel det.
Går det bra med deg? Du ser litt nedtrykt ut.
Ja. Ja.
Jeg er okay.
Det er det de sier. Solen går fortsatt opp og ned hver dag.
Det er alltid en ny dag i morgen, hva?
-Hittil. -Hittil, ja.
-Vi ses, da. -Ja. Ta vare på deg selv.
Du også.
Unnskyld meg. Lov å sitte ned?
-Ja. Ja, selvsagt. -Takk.
FORORD
Unnskyld. Kanskje ikke akseptabel adferd,-
-men tør jeg spørre om du er her fra Paterson, New Jersey?
Om jeg er?
Ja, det er jeg. Jeg er født her.
Unnskyld meg igjen, men er du kjent med den store dikteren-
-William Carlos Williams her fra Paterson, New Jersey?
-Jeg kjenner diktene hans. -Glimrende.
Tør jeg spørre om du også er dikter i Paterson, New Jersey?
-Nei. -Akkurat.
Jeg er bussjåfør.
-Bare bussjåfør. -Bussjåfør i Paterson?
-Det er meget poetisk. -Jeg vet nå ikke det.
Jo. Det kunne værte et dikt av William Carlos Williams.
Visste du at interessant fransk kunstner Jean Dubuffet-
-var meteorolog øverst i Eiffeltårnet i Paris i 1922?
-Meget poetisk. -Ja.
Ja, Jean Dubuffet. Han var meteorolog.
Det leste jeg i et dikt av deres interessante dikter.
-Frank O'Hara fra New York. -Ja.
Det har jeg også lest. Jeg liker Frank O'Hara.
-New York-skolen. -Aha.
Du liker visst poesi?
Jeg puster poesi.
Skriver du dikt?
Ja.
-Notisbøkene mine. -Å, ja.
Mine dikt bare på japansk. Ingen oversettelse.
Oversatte dikt er som å dusje med regnfrakk på.
Jeg skjønner hva du mener.
Jeg håper ikke dette er upassende adferd-
-men tør jeg spørre hva du gjør her i Paterson?
Jeg vil se hjembyen til deres interessante dikter-
-William Carlos Williams,-
-som bor og skriver sine dikt her i Paterson, New Jersey. Som du vet.
-Ja, han bodde her. Han var lege. -Aha.
"Aha" hva?
Også Allen Ginsberg vokser opp her.
Også i Paterson, New Jersey.
Ja, det stemmer.
Jeg drar i morgen. Hyggelig å møte deg.
Skal du tilbake til ...?
-Tokyo? -Nei, Osaka.
-God tur. -Takk.
Unnskyld.
-En gave. -En gave?
Ja.
Noen ganger gir blankt ark flest muligheter.
Takk. Det var veldig snilt av deg.
Unnskyld.
Aha.
Aha ...
Linjen.
Det er en gammel sang-
-som bestefar pleide å synge.
Den stiller et spørsmål:
"Eller ville du heller vært en fisk?"
I den samme sangen stilles samme spørsmål,-
-bare med et muldyr og en gris.
Men det jeg av og til hører, i hodet mitt,-
-er det med fisken.
Bare den ene linjen.
Ville du heller vært en fisk?
Som om resten av sangen-
-ikke behøver å være med.
MANDAG
Oversettelse: Tron Furu Scandinavian Text Service 2016